Denne artikel er oprindeligt udgivet af VICE Holland
Jeg er nået til det punkt i livet, hvor det er sandsynligt, at mine venner helt bevidst vælger at forplante sig. Indtil for nylig var tanken om at være gravid et mareridt for os – en baby er en larmende, fysisk og psykisk drænende fæcesfabrik, som kun er ude på at stjæle din frihed og smadre alt, der er smukt og godt i dit liv. Men så sker der noget, når man er omkring 25: En af dine venner, som allerede er gift, proklamerer, at hun er gravid, og i stedet for at følge med dem for at få en abort, står du og køber et hyggetæppe og en eller anden plastikting, hun kan sætte på brystvorterne. På et tidspunkt skifter det, så udsigten til at få et barn ikke længere fylder dig med frygt, men håb, og intet vil nogensinde være det samme.
Videos by VICE
Ud af det blå fik en af mine veninder og hendes kæreste et barn, og det var planlagt. Det burde ikke være en stor ting – var jeg blevet født for nogle få generationer siden, ville jeg allerede kunne holde sølvbryllup sammen med mine seks overlevende børn og en kæmpemæssig flok børnebørn. Men det føltes som en stor ting, især fordi der pludselig var en masse nye regler om, hvordan man skal opføre sig overfor venner, der nu har markant vigtigere ting at bekymre sig om end dig. Sammen med min veninde, som nu er mor, har jeg lavet en guide til dig, som skal forholde dig til en baby i vennekredsen.
Lad være med at få det til at handle om dig
Når din ven fortæller, at hun er gravid, så er det fint at være stolt og måske endda fælde en tåre, men tag dig sammen. Ikke noget med at hyperventilere eller stortude – det er bare akavet, og du får hele situationen til at handle om dig. Lad være. Husk, at det ikke er dig, der får morgenkvalme, dryppende bryster og hormoner i selvsving. Du skal være en støtte, der lytter til din vens forventninger og frygt. Bare sig: ”Jeg synes [dit eget navn] er et godt navn til et barn,” og kom videre.
Respekter ultralydsbilledet
![](https://www.vice.com/wp-content/uploads/sites/2/2018/04/1520103378865-echo.jpeg)
Ultralyd er ret uinteressant. Billedet er sløret og sort/hvid, og det er meget svært at se, om konturerne danner et lille menneske, eller om det bare er et fingeraftryk. Men det er alt sammen ligegyldigt – din ven er nok rimelig meget oppe at køre over det, for det er et synligt bevis på, at hun er i gang med at skabe et nyt liv fra bunden. Hvis hun viser dig billedet, skal du ikke være nederen omkring det. Bare sig ”aah” og fortsæt samtalen.
Få mest muligt ud af hendes babyshower
![](https://www.vice.com/wp-content/uploads/sites/2/2018/04/1520101775628-babywhowertaart-scaled.jpeg)
Jeg har altid forbundet babyshowers med grøn te, tørre cupcakes og kedelige samtaler om graviditetstøj, men sådan behøver det ikke være. Det, at din veninde står foran at skulle presse et barn ud af sit skræv, er en af de bedste grunde til at drikke sig i hegnet – og det er altså kun hende, der ikke må drikke. Det er en fuldkommen legitim grund til at fejre og nyde en af de sidste muligheder for at hænge ud, inden babyen kommer. Og som en lille bonus giver det din veninde mulighed for at øve sig i at være ædru i nærheden af mennesker uden hæmninger eller pli, og det kan hun bruge, når det lille frø i hendes mave kommer i trodsalderen.
Ting du ikke skal sige i de sidste uger af graviditeten
”Wow, nu synes jeg godt nok, du trækker den.”
”Hvor mange er det lige, du bærer rundt på?”
”Tror du, at din mave bliver ligesom før, når alt det her er overstået?”
”Er du sikker på, at du er klar til det her?”
* laver lyden af en lastbil, der bakker *
”Jeg har læst om, hvordan man flækker, og det smadrer din skede for altid. Jeg håber, du er klar til, at dit skræv eksploderer.”
Accepter den fødende kvindes prioriteter
Det kan godt være, du forventer en personlig sms sammen med et lækkert billede af den nyfødte, men der er ret stor sandsynlighed for, at du hører nyheden fra andre, ser det på Facebook, eller, hvis du er heldig, i en gruppebesked. Lad være med at tage det personligt – du er bare ikke ligeså vigtig længere, som du selv går og tror. Din veninde er lige blevet flænset åben for at give liv til noget, som hun øjeblikkeligt elsker mere end dig. Undgå for alt i verden at sende passivt-aggressive beskeder, som: ”Nåh, nu har jeg så også hørt det.”
Du behøver heller ikke stille en masse spørgsmål for at virke interesseret. Krydsforhør om, hvor lang tid det tog, barnets vægt, og om det er rigtigt, at kvinder skider, når de føder, distraherer bare forældrene fra deres nye opgave, som er at holde barnet i live.
Reaktion på de første babybilleder
Vi ved det alle sammen, men ingen vil indrømme det: Nyfødte børn er ikke særlig pæne – de er en underlig klump rynket menneske. Men din ven har nok ikke sovet i virkelig lang tid, og hele hendes liv er fokuseret på det lille væsen, så det falder ikke i god jord, hvis du er hundrede procent ærlig omkring barnets udseende. Bare sig ”neej” og ”ååh,” og så skal det nok gå.
Jeg har også fundet ud af, at det virker, hvis man kommenterer på noget andet end barnets udseende – man kan nævne det smukke navn, det fine tøj eller den hysterisk morsomme mængde hår på barnets hoved, og så kører det. Det er lidt ligesom at snakke med folk, der elsker deres kat lidt for meget. Så siger man: ”Jeg vil vædde med, at han har noget af en personlighed,” og så lader man dem sidde og lyve om, hvor meget personlighed katten har.
Du skal ikke bekymre dig om, hvilke gaver du køber – bare køb noget
Ting som babyer kan lide: Farver, papir, lys, ansigter, dyr, kopper, sand, luft, hår, tøj, søvn, næser, tæpper, garn, skeer, stjerner, ører, mørke, blyanter, sugerør og øjne. Og det er kun et lille udvalg. En baby, der lige er kommet ud, er bogstaveligt talt forundret over alt og har ingen holdning til noget. Der er stor sandsynlighed for, at barnet er mere interesseret i indpakningspapiret end i selve gaven, så lad være med at tænke for meget over det. Det er bedre at give barnet end god gave, når de er blevet ældre og kan sætte pris på, hvor nice du er. Indtil videre er en sparkedragt eller en bamse, som de kan savle i stykker, helt fint.
Hvornår du skal komme på besøg
Nu skal du virkelig høre efter, for det er her, det kan gå helt galt. Du skal ikke troppe op uden at være inviteret og regne med, at du skal være med på hele rejsen. Det dur heller ikke at ringe og spørge, om du skal komme forbi ”onsdag, fjorten dage” – det er fysisk umuligt at planlægge fremtiden, når man har et lille væsen, der skal fodres syv-otte gange i døgnet og skider ud over det hele. Så det er vigtigt, at du er fleksibel.
Når du besøger nybagte forældre, er det altså heller ikke ligesom at besøge dine egne forældre, hvor du bare vælter ind af døren, smider dig på sofaen og spørger, hvad I skal have til aftensmad. Der er 0 procent chance for, at din ven har lyst til at lave mad, så tag mad med til alle, hjælp med at vaske op, og lad være med at hænge ud for længe – tre Insta-stories og så ud af vagten.
Når du holder barnet første gang
Først og fremmest skal du lade være med at spørge, om du må holde barnet. Du sætter moderen i en akavet situation, hvis hun endnu ikke er klar til at lade andre holde det menneske, hun har båret rundt på. Så vent, til hun selv spørger, og når hun gør, så sørg for at have vasket hænder. Nyfødte børn er utroligt skrøbelige væsener – det sidste, du har lyst til, er at gøre den lille purk syg med alle de mærkelige bakterier, du bærer rundt på.
Lige meget hvor dårlig, du tror, du er til at holde et barn, kan det blive opfattet som en voldsom fornærmelse, hvis du siger ”nej, tak.” Det kan være den bedste følelse i verden at holde et barn, men det er også frygtindgydende, at man ved, at alting kan gå galt på et øjeblik. Hvad hvis du taber den? Hvad hvis du kommer til at kvase dens lille, bløde kranie? Hvad hvis den gylper på dig? Den slags panik er helt normal. Det værste, der kan ske, er, at barnet begynder at græde, så snart du får det i hænderne – og det er også lidt af et mareridt. Der er ikke noget mere ydmygende, end når et væsen, som slet ikke har en personlighed endnu, begynder at græde, alene fordi de er i nærheden af dig. Hvis det sker, skal du bare forsøge at grine af det, aflevere barnet tilbage til forældrene og skynde dig hjem og tænke lidt over, hvorfor du er så stor en fejltagelse.
Til sidst: Gør moderen til din veninde igen
Når din ven har brugt nogle måneder på at passe og pleje et nyt liv, og du har vænnet dig til den skøre nye virkelighed, så er det på tide, at i bliver venner igen. Der er ingen regler eller gode råd, når det kommer til jeres forhold, men barnet forsvinder ikke. Så du kan lige så godt lade, som om du holder af det fra starten, så du ikke skal til at lære det senere, hvor det er blevet til et rigtigt menneske, der både kan tale og kontrollere, hvornår det lægger en lort.